Технологічна складова ефективного слідчого інтерв’ювання соціально вразливих осіб - Бучюнас, Гедимінас (Криміналістика і судова експертиза, 2026)
Анотація. Автор цієї статті зосередиться на технологічній частині слідчого допиту дитини, яка належить до соціально вразливої ​​групи осіб. Дитина може бути свідком, потерпілим або підозрюваним у кримінальному провадженні. Через молодий вік та постійний когнітивний, психічний та емоційний розвиток, процес слідчого допиту має проводитися найефективнішим чином, який дозволяє не завдати шкоди психіці дитини. У кожній ситуації застосовується принцип Гіппократа: «допомагати або принаймні не завдавати шкоди» (primum non nocere) під час слідчого допиту. Вищезазначений принцип зобов’язує слідчих органів досудового розслідування, прокурорів та слідчих суддів досудового розслідування уникати заподіяння шкоди учасникам кримінального провадження, а саме в даній академічній роботі – дитині, яка стала жертвою віктимізації. Принцип Гіппократа запобігає повторному заподіянню шкоди дитині після попереднього, часто подібного, досвіду віктимізації. Наприклад, у справах про сексуальне насильство над дітьми. Автор цієї статті хотів би звернути увагу на технологічну частину слідчого допиту. А саме, у виборі належного приміщення для проведення слідчих дій у майбутньому, акустики та дизайну інтер’єру приміщення, використання мікрофона, а також розміщення аудіо- та відеозаписних пристроїв і динаміків. Отже, автор збирається проаналізувати приміщення, дизайн інтер’єру приміщення, а також обладнання для зв’язку та запису з точки зору захисту дитини від повторної віктимізації. Автор вважає, що технологічна частина відіграє таку ж роль в успіху досудового розслідування, як і належне виконання всіх правових процедур під час слідчого допиту, передбачених кримінально-процесуальним кодексом та іншими правовими актами. Автор ділиться своїми спостереженнями, отриманими під час виконання функцій прокурора, коли він контролював організацію, керівництво та нагляд за досудовими розслідуваннями, пов’язаними зі злочинами, скоєними проти дітей, або злочинами, скоєними дітьми на території Литовської Республіки. Відповідно до поставлених завдань, автор брав участь на стадії досудового розслідування під час слідчих допитів дітей, які проводилися суддями суду, переважно жертв сексуального насильства. Процедура допиту дитини детально регулюється кримінально-процесуальним кодексом та стандартними операційними процедурами, затвердженими наказом Генерального прокурора Литовської Республіки. Це створює ілюзію, що права дитини-жертви, дитини-свідка та дитини-підозрюваного захищені, і немає можливості для повторної віктимізації. Хоча практика вкотре доводить, що детальне та цінне правове регулювання процедури слідчого допиту вразливої ​​групи людей не могло запобігти повторній віктимізації. Можуть виникнути питання. Чому? Які причини цього стоять? Відповідь на вищезазначені питання проста. Технічні характеристики обладнання, що використовується під час слідчого допиту, розташування будівлі суду, розташування кімнати для допитів у будівлі, акустика приміщення, дизайн інтер’єру приміщення, вибір невідповідних мікрофонів для зв’язку та невдале місце для встановлення відеоаудіообладнання для запису допиту можуть створити сприятливі умови для вторинної віктимізації.