Умови професійної діяльності судового експерта в контексті превентивного управління - Біла, Вікторія Русланівна; Шептуховський, Станіслав Євгенович (Криміналістика і судова експертиза, 2026)
У статті досліджено сучасні підходи до управління ризиками та розглянуто особливості такого управління в контексті судово-екс пертної діяльності. Остання розглядається як складна інформаційна і соціальна система із “закритим кодом”, де ключовим елементом виступає людина. Невизначеність, яку привносить такий елемент, може мати позитивні і негативні наслідки. Однак людський фактор зазвичай розглядається насамперед як вразливість, котра не може бути усунута лише технічними засобами. У статті аналізуються основні категорії ризик-менеджменту: “чисті” ризики, що мають лише негативні наслідки, та “спекулятивні”, які поєднують можливість як втрат, так і вигод. Автори статті визначають її метою дослідження загальних умов провадження судово-експертної діяльності та психологічні стани судового експерта як джерела ризиків для якості судової експертизи; обґрунтувати необхідність інтеграції ризик-менеджменту у сферу судово-експертної діяльності як інструменту превентивного управління. Таке формулювання мети зумовлює методи її досягнення у конкретному прикладенні: теоретичний аналіз концепцій ризик-менеджменту та їх адаптація до судово-експертного контексту; аналіз вітчизняного законодавства, що унормовує судово-експертну діяльність; порівняльний аналіз підходів до управління людським фактором у суміжних сферах; огляд закордонних досліджень психологічного стану судових експертів. Авториобстоюють ідею, що судово-експертна діяльність становить не чистий, а спекулятивний ризик для сторін процесу та для суду. Показано, що управління ризиками у сфері експертизи має охоплювати не лише мінімізацію наслідків, а й превентивне управління, спрямоване на запобігання кризовим станам. Визначено базові методи роботи з ризиками (avoidance, reduction, sharing, acceptance) таможливостями (exploit, enhance, share, ignore), які можуть бути адаптовані до судово-експертної системи. До джерел ризику віднесено деякі психологічні чинники, притаманні професійній діяльності судових експертів. Констатовано, що інтеграція ризик-менеджменту у судово-експертну діяльність є необхідною умовою підвищення її ефективності та стійкості. Загальна наукова новизна дослідженнядосягнута завдяки міждисциплінарному підходу і полягає у тому, що психологічні чинники, що виникають в умовах провадження судово-експертної діяльності, вперше розглянуто як джерело якчистих, так і спекулятивних ризиків для якості судової експертизи. Запропоновано кваліфікацію цих ризиків як некерованих – через відсутність організаційних та правових механізмів їх ідентифікації,оцінки та управління. Обґрунтовано методологічну неповноту підходу, за якого людський фактор у судовій експертизі розглядається виключно як чистий ризик, без урахування його позитивного потенціалу. Сформовано такі висновки. Психологічні стани судового експерта – вигоряння, вторинний травматичний стрес, втома від співчуття, професійна деформація, деструктивні форми стресу – єджерелом ризиків для достовірності результатів судово-експертної діяльності, однак не охоплені чинною системою управління нею. Судово-експертна система позбавлена засобів виявлення відповідних дисфункцій та правових підстав для реагування на них. Наявний науковий інструментарій – зокрема підходи до психологічногозабезпечення правоохоронної діяльності, які пропонується поширити і на судово-експертну сферу –системою не використовується.