Методологія обліку впливу дійсного технічного стану повітряних суден на їх ринкову вартість - Хрулєв, А.Е. (Криміналістика і судова експертиза, 2016)
У статті розглянуто особливості застосування традиційних методів оцінки ринкової вартості комерційних літаків при їх експлуатації за технічним станом. Показано, що відповідно до джерел, що використовуються для оцінки ринкової вартості, прийнято розбиття зносу вузлів і агрегатів на 2 основних види – усувний і непереборний, з яких перший є фізичне зношення, усувається при ремонті, в той час як для авіатехніки, експлуатованої за технічним станом, другий зазвичай пов’язують з різними аспектами функціонального і економічного старіння. Однак, як це випливає з тих же джерел, при відповідному обслуговуванні, ремонті і модернізації авіатехніки непереборний знос може бути, щонайменше, частково усунутий, внаслідок чого експлуатація за технічним станом виходить необмеженою фізично, що в загальному випадку суперечить логіці і здоровому глузду. В результаті, при використанні відомих методик для оцінки вартості комерційної авіатехніки, виникають протиріччя і навіть помилки, які значно знижують достовірність результатів оцінки. Причина невідповідностей полягає в недостатньому інформаційному забезпеченні застосовуваних методик. В них не враховується стан парку повітряних суден оцінюваного типу. Проведені дослідження на основі наявних даних по парку двох довільно взятих модифікацій, популярних в минулому комерційних літаків типу MD-80 показали, що інтенсивна комерційна експлуатація (регулярні авіалінії) має межу, що становить 25 років які встановлюють обмеження в застосуванні дохідного методу оцінки вартості, і, незважаючи на відсутність призначеного ресурсу, є його аналог – граничний термін експлуатації комерційних літаків, що становить 35 років, після якого 99 % літаків парку не експлуатуються, а близько 90 % вже утилізовані. За результатами дослідження зроблено висновок про те, що немає ніякого сенсу вводити штучні прийоми для розрахунку непереборного зносу авіатехніки, експлуатованої за технічним станом, оскільки для отримання достовірних результатів цілком достатньо враховувати непереборний знос так, як це зазвичай робиться для випадків експлуатації з призначеним ресурсом. У той же час відсутність обліку граничних термінів експлуатації при проведенні оцінки ринкової вартості комерційних літаків, неминуче призводить до необґрунтованого використання невідповідних методик і помилкових результатів, в тому числі, до завищення розрахункової вартості авіатехніки.